Dette er Superman II, som den oprindelig skulle have set ud.
Der er brugt materiale fra tests af scener, vi ikke kunne indspille.
Denne film er tilegnet Christopher Reeves minde.
Uden hvem vi aldrig havde troet, at et menneske kan flyve.
Jeg beder jer nu afsige dom over de anklagede.
For denne meningsløse vildfarelse, -
- hvis eneste udtryk er hensynsløs vold og ødelæggelse.
Mod kvinden, Ursa -
- hvis uhæderlighed og blinde had til menneskeheden -
- har truet selv børnene på planeten Krypton.
Og endelig general Zod.
Hovedmanden bag revolutionen -
- og plottet, der skulle skabe et nyt system blandt os -
- med ham selv som den øverste magthaver.
Rådets dom vil nu blive afsagt.
Skyldige.
- Skyldige. - Skyldige.
Skyldige.
Afstemningen skal være enstemmig, Jor-El.
Det er derfor nu blevet din afgørelse.
Du kan dømme os hvis du vil, -
- og kun du bliver holdt ansvarlig for det af mig!
Du kommer til at knæle for mig, Jor-El.
Det sværger jeg.
Om det så skal tage en evighed, kommer du til at knæle for mig.
Både dig og dine efterkommere!
Du vil knæle for mig!
- Tilgiv mig! - Jeg vender tilbage!
Din mor, Lara, har sendt dig tre tæpper, et rødt, et gult og et blåt.
De vil sikre dig din styrke.
Det er kryptonit, Superman. En souvenir fra din hjemby.
Du var fantastisk engang.
Men sagen er den, at da du skulle gøre noget stort -
- stod denne gamle, syge galning i vejen for dig.
Intelligens vinder over muskler.
Hvorfor kyssede du mig først?
Jeg tænkte, du ikke ville lade mig gøre det bagefter.
Træd til side.
Fri!
Flotte, friske meloner. Flotte, friske meloner.
Se her, det er de bedste.
"Lex Luthor fejler. Superman redder landet.
Skrevet af Lois Lane, fotografier af James Olsen."
Luthor, du har aldrig set bedre ud. Godt arbejde, Lois.
- Tak. - God historie.
Godmorgen, chef. Ja, det er en af dine bedste historier.
Billederne plejer ikke at være så vigtige, men tillykke denne gang.
Tusind tak.
Der er mr. Kent. Han ville ønske, han havde været her.
- Clark ser aldrig Superman. - Stakkels fyr.
Den virkelige historie om SUPERMAN
Godmorgen, Lois.
Hej.
- Lane, Kent, kom herind! - Se, nu har jeg problemer.
- Vi snakkede bare. - Alt for længe.
Det må du ikke gøre igen.
- Godmorgen, Lois, hvordan går det? - Super, tak.
- Godmorgen. - Helt super.
- Godmorgen. Du kommer for sent. - Jeg sad fast i trafikken.
- Den var ny. - Undskyld mig?
I stedet for: "Jeg sad fast i en telefonboks."
Hvad mener du? Jeg er ked af det.
Hvis I vil skændes, har jeg den perfekte opgave.
I skal ligne nygifte og afsløre et svindelforetagende.
De hoteller franarrer staklerne alle deres penge.
Tante Hattie vil græde i stride strømme.
- Nygifte? - Det er en strålende ide.
- Jeg er midt i... - Det behøver ikke vare længe.
Vi kunne bare flyve derop og tilbage igen. Ikke, Superman?
Ja, lad ham give jer en tur, så sparer vi det.
Jeg må tale med unge Olsen.
- Nu vil han have lønforhøjelse. - Må jeg tale med Dem?
Pokkers.
Du ligner da en stor, veltilfreds gås i dag.
En gås? Jeg tænkte faktisk på noget større...
Noget der flyver og er blåt.
- Jeg aner ikke, hvad du taler om. - Så lad mig forklare det.
Er du med?
Det gik først op for mig i dag, og det er sært, -
- for en god reporter må ikke gå glip af noget.
Det er meget underholdende. Undskyld mig.
- Det er det bestemt. - Underholdende?
Høj, brede skuldre, mørkt hår.
Du narrede mig virkelig.
Og ingen skal narre mig...
- Superman. - Superman?
Tror du, jeg er Superman?
- Jeg vil vædde på det. - Du er da utrolig.
Det er det skøreste, jeg nogensinde...
- Hvad gør du? - Du lader mig ikke dø, Superman.
- Gode Gud. - Hjælp hende.
- Clark! - Lois, hvad har du gjort?
Clark... Du er ikke...
Clark, har du set Lois?
Hun gik lige udenfor.
Sådan ender det for vor tids skarpeste forbryderhjerne.
Ikke med en klynken. Ikke med et brag.
Hvordan vælger de at belønne Lex Luthor?
Det største geni i denne verden?
Giver de ham ære eller rigdom? Hvad giver de ham egentlig?
Mere end livstid. Kom i gang.
Tag Dem ikke af det, mr. Luthor. Det lykkedes næsten.
Jeg mener, Californien blev næsten opslugt af havet.
Millioner af mennesker døde næsten.
Var det ikke for den forvoksede spejderdreng.
Jeg vil have min Liberace-plade tilbage i aften.
Hvad kan man stille op mod en, der flyver sådan?
De kan ikke engang spore ham med deres radar.
Hver gang de forsøger, flyver han væk.
- Hvorhen? - Nordpå.
- Hvorfor? - For at stå på ski?
Otis, alle har et ømt punkt. Nogen, som dig Otis, har mere end ét.
Jeg så ikke Supermans i tide.
Men med tålmodighed, opfindsomhed og dygtighed, -
- vil min lille sorte æske snart være parat.
Åh! Den lille sorte æske i vores celle.
Den lille sorte æske, mr. Luthor.
Hvad er den til?
Den overgår en almindelig radar.
Den sporer alfabølger.
- Alfabølger. Klart. - Jeg kunne have sagt pasta, ikke?
Med hvidløg, mr. Luthor. Og smør. Hold da op.
Alfabølgerne vil lede mig nordpå til hans hemmelighed.
Og når jeg har den, har jeg Superman.
Grumme Fogelstein tisser i sengen.
Grumme Fogelstein tisser i sengen, sig det videre.
Hej, mr. Fogelstein.
Hej.
Følg lige den hoppebold lidt. Jeg får hovedpine af det.
Nogen burde undersøge, hvordan de har det deroppe.
Ja, jeg bliver ved med at glemme dem.
Hvor længe har de været deroppe, 45 dage?
Hele verden har glemt det.
Houston kalder Artemis II.
Houston kalder Artemis II, kom ind.
Godmorgen Houston. Vent lidt, Nate.
- Halløjsa! - Hvordan går det?
Alt fungerer som det skal, Houston. Andy laver de geologiske studier.
Flere sten. Skønt.
Og kosmonaut Boris samler jordprøver.
For resten, Boris og jeg er forlovede.
Jeg havde det på fornemmelsen, da jeg så jeres Rorschach-test.
- Det er bare afspændingshumor. - Er overfladeforholdene stabile?
Der er ganske smukt derude. Ganske...
...smukt. - Ganske smukt.
Okay.
Hør, Nate... Nate, vågn lige op, gider du?
- Ja, sådan må det være. Jeg drømmer. - Artemis, kom ind.
Houston, vi har vist en uidentificeret flyvende genstand.
Uidentificeret?
- Hvordan ser den ud? - Tja...
Som en pige.
Dig.
- Hvilken slags væsen er du? - Bare et menneske.
Et menneske?
Sikke en skrøbelig livsform.
Houston, kom ind. Kom ind, Houston.
Kom ind, Houston.
Iværksætter manuel start.
Kan I høre mig? Houston!
Kom nu.
Kom nu, Houston!
Nej, Nej! Hjælp mig, en eller anden!
- Artemis, Houston kalder, kom ind. - Hvad sker der?
- Vi har mistet kontakten. - Og hvad så?
Jeg mener det.
Artemis, kom ind.
Hvem af jer bruger hårtørreren?
Sært. Jeg rev de metalfibre over, som var de papir.
Og det han gjorde, var utroligt.
- Der sker noget. - Ja, med os alle sammen.
Jo tættere vi kommer på en atmosfære med kun en sol...
En gul sol...
Desto flere ubegrænsede kræfter giver vores molekylære tæthed os.
De kommer derfra...
Et sted, som hedder Houston.
Så vil vi også tage derhen.
For at regere.
Endelig... for at regere!
382, sluk.
383, sluk.
384, sluk.
385, sluk.
Sluk lyset, Luthor.
Jeg sagde: "Sluk lyset!"
I kommer meget snart i isolationscelle, er I klar over det?
Jeg sagde, I skulle...
Stå helt stille!
Mr. Luthor.
- Hvordan kommer vi ud? - Hvordan kom vi ind?
- Vi fløj jo ind. - Sådan kommer vi ud.
Nej, ikke ham.
- Sagde du lige "psst"? - Gid jeg havde gjort det tidligere.
Ikke sådan "psst", sådan "psst".
Lad være med at psst'e når jeg gør det.
Gå derud og find den.
- Hvad leder jeg efter? - Det ved du, når du ser den.
Jeg tror, jeg har fundet den.
Hvad er det?
Det er en stige, din spade.
Hej, miss Teschmacher.
Af sted.
Hurtigt.
Af sted, hurtigt.
Kom nu.
Otis, hold den stige, hurtigt.
Og der er touchdown! Det var smukt spillet.
Men der er en fløjmand. Det kunne...
Op med dig.
Jeg kommer nu, mr. Luthor.
- Slip. Slip. - Otis!
- Vi synker! - Slip den!
Dygtig, miss Teschmacher. Meget dygtig!
- Hvorfor er jeg her? - Miss Teschmacher...
Er det her en filosofitime? Nej, det er en flugt.
- Flugt? - Nemlig.
Det er genialt. Hvor får du det fra?
Fra dig, Lex. Varm luft stiger opad.
- Vil du med en på tur? - En tur? Ferie.
Jeg kan gå ud og købe en bikini. Har du tænkt meget på mig i bikini?
Faktisk ikke.
- Jeg har tænkt på dig i frakke. - I frakke?
- Du er syg, Lex. Du er virkelig syg. - Det er muligt.
Nordpå, Miss Teschmacher. Nordpå.
- Lex, nordpå. - Det var det, jeg sagde. Nordpå.
- Det var det, du sagde. - Det ved jeg godt. Jeg hørte det jo.
- Lad være med at gentage mig. - Jeg vil ikke gentage dig.
Hold nu op med at gentage mig.
Undskyld mig.
Vil De bære mrs. Smith over dørtærsklen?
Det er en slags tradition.
Jeg kan hjælpe til, hvis De ikke kan løfte...
- Ellers tak. - Skat. Jeg går.
Så gerne, skat.
- Sæt farten op! Af sted! - Jeg kører så hurtigt, jeg kan.
Nordpå, Miss Teschmacher.
- Nordpå, nordpå! - Ja, Lex. Nordpå.
Du må tage fejl, Lex. Han kan da ikke bo her.
"Fejl, Lex"? De to ord kan ikke indgå i samme sætning.
Det er sjovt, der ingen hoveddør er.
"Sjov" er en, der smiler uden at vise tænder.
Netop.
- Kom så, Lex. - Flyt dig.
- Den vej. - Det er den vej.
Det er denne vej. Det er den vej, Lex.
- Kom nu. - Slip mig.
Kom.
- Fantastisk! - Fantastisk.
Det er fantastisk!
Konstruktionen overgår enhver arkitektonisk teori.
Det er smukt.
- Lex! - Jeg skal nok klare mig.
Nej, mig.
Så pas dog på!
- Det er smukt. - Smukt.
- Det har alt. - Det passer ikke.
- Du skulle have gjort det derhjemme. - For to dage siden?
Vær forsigtig, Lex.
Slip...
Jeg synes faktisk, her er lidt kedeligt.
Hvorfor sætter han ikke nogle billeder op? Måske af tyrefægtning.
- Rør ikke ved noget. - Rør ikke ved noget.
- Is. - Du måtte jo ikke røre ved noget.
- Det er ikke is. - Det ligner en krystal.
Den retskafne ånd behøver ikke erkendelse -
- hvis han ved, at det, han har gjort, er det rette.
Det er faren. Han ligner sønnen.
- Er du faren? - Spørg hvor toilettet er.
- Du skal udvikle den viden. - Er du her?
- Menneskernes hjerter... - Han er her ikke.
Der er en stemme fra fortiden. Hvor fint. Virkelig fint.
... rummer voldsomt bedrag.
Så meget for moralsk oprustning. Giv mig en krystal til.
Undervisningskrystal 108. Jordkultur.
En klassisk ode, der er elsket af dit nye folk, Kal-El.
"Træer" af Joyce Kilmer.
Jeg vil nok aldrig få at se Et digt så yndigt som et træ.
- Kom nu, jeg kan godt lige træer. - Ligesom de fleste hunde. En til.
Min søn...
Han bliver aldrig ældre.
Tiden er inde til at fortælle dig om den mørkeste tid i Kryptons historie.
Det lyder godt.
Desværre har der selv på vores fredelige planet -
- været visse antisociale elementer.
Afvigere... Det, man på Jorden kalder "forbrydere".
- Forbrydere. - Afvigere. Den var god nok.
Vi er jo ikke en straffende planet som Jorden, -
- og de ulykkelige sjæle blev næsten altid gjort til gode borgere.
Hvad med Lex Luthor?
Der var dog tre undtagelser, kun tre, som ikke kunne omskoles.
Der er håb.
Ødelæggeren Non.
Blind vold i form af en person.
Ursa. Ond, grusom, besat af et had, der aldrig kunne stoppes.
Og den eneste, der kunne forene dem, -
- den eneste, hvis geni kunne tøjle denne ondskab.
- General Zod. - Han ser nuttet ud.
Hans opstand var det smerteligste, vores folk har oplevet.
Men efter en lang og frygtelig kamp, vendte freden atter tilbage.
Lidt af et antiklimaks.
Vi havde selvfølgelig ingen dødsstraf.
Godt tænkt.
Så de blev anbragt i Fantomzonen...
... i fangenskab i al evighed.
Jeg ved ikke, hvad vi skulle gøre, hvis de undslap.
På Krypton var disse skurke ustyrlige.
På Jorden ville de alle have de samme kræfter, som du har.
Sikke en tanke. Tre superskurke. Alle med samme kræfter som ham.
Alle tre stræber mod fordærv, ødelæggelse, ondskab.
De har brug for en kontakt på Jorden.
En, som har det ligesom dem.
En, der føler den samme foragt over for liv, frihed og lykke.
Det er for godt til at være sandt. Ikke?
- Miss Teschmacher? - Jeg fandt det.
Tror jeg.
- Hvor er Olsen henne nu? - Er det ikke smukt?
Jo, det er skønt. Skønt.
- Lois? - Ja?
Alle holder hinanden i hånden. Måske burde vi også?
- Her er min hånd, Clark. Hold den. - Tak.
Ved du hvad? De er bange for at slippe.
- Hvorfor? - Så er det direkte til advokaten.
- Jeg synes nu, de ser lykkelige ud. - Det er fordi, du er blind, Clark.
Ja.
- Her. - Nej, bare lad mig.
Du må passe på dig selv. Du har kun et par øjne.
Lois...
Her.
- Okay. - Sig ikke, jeg aldrig gør noget...
Tak.
Sønnike! Undskyld mig. Pas på!
Ned med dig!
Du gør mig til grin foran alle.
Så du, hvad der var lige ved at ske? Den lille dreng...
Jeg er sulten. Er du?
- Lois, du er utrolig. - Fordi jeg er sulten?
Nej, du står foran en af naturens mest utrolige skabelser -
- og så tænker du på mad. Gør det ikke indtryk på dig?
Niagara-vandfaldet er ingenting i forhold til Superman i aktion.
Ham igen?
Det er jeg ked af. Jeg er lidt ensrettet, hvad?
Mit ensrettede hoved siger, at jeg er sulten.
- Hotdog? - Hotdog.
- Gerne. - Må jeg få noget appelsinjuice?
- Friskpresset. - Friskpresset, det ved jeg.
- Mor, se! - Ja, skat, det er flot.
Så er det to med sennep og...
Åh, Gud!
Hjælp!
Hjælp mig!
Så gør da noget!
Flot!
Det er Superman!
Sådan, Superman!
Vi fik et godt billede.
Hvor er han flink. Han må da være jøde.
Utroligt.
- Sådan. - En gang til!
Desværre. Kun en tur per næse.
- Superman, det er mig, Lois! - Farvel.
Det slipper du ikke godt fra! Jeg fik nær et hjertestop.
Det er mig. Det er Lois. Det er Lois Lane.
Hyggeligt at se dig.
Dette er altså planeten Houston.
En højst besynderlig overflade.
- Uha. - Det er i orden.
Jeg hørte ikke, du bankede på.
Døren var ikke låst. Hvem som helst kunne gå ind.
Du sætter dit lys under en skæppe. Jeg mener det.
Bortset fra det... Den her er til de nygiftes middag i aften.
Stedmoderblomster. Hvor... anderledes.
De vokser lige udenfor. Du skulle se, hvad roserne koster i butikken.
Det tror jeg gerne.
Ved du hvad, Lois?
Uanset hvor mærkeligt det føles at optræde som nygifte...
Jeg begynder alligevel at føle mig lidt som nygift.
- Dig? - Hvad er der galt i det?
Det var ikke sådan ment. Der er sikkert tusindvis af piger, der...
Et par stykker i hvert fald.
- Bare sig det. - Sig hvad?
At du ikke rigtig er tilfreds med at være her.
At jeg ikke rigtig tager mig godt ud i dine øjne.
Men jeg har ikke noget at undskylde. Jeg er en rigtig god reporter.
Og en god ven af dig.
Rejs dig op. Bare for sjov.
Kom. Se på dig selv. Bare kig.
Her ser vi en potentiel dynamitmand, som kan gøre hvad som helst.
Det er ikke min skyld, du holder dig selv nede.
Hvordan det?
Først og fremmest falder du sammen. Ret dig op. Det var bedre.
Få dig en ordentlig jakke og nogle bedre sko, -
- og en skjorte med lidt farve eller et mønster.
- Og en pæn butterfly. - Godt, Lois. Godt.
Det har vi været igennem før, ikke? Jeg ved, hvor det fører hen.
Og jeg er ked af det. Men uanset hvor meget jeg prøver, -
- bliver jeg aldrig ham.
- Ham hvem? - "Ham hvem?" Ham Superman.
Jeg kan ikke ændre på, at du tror, du elsker ham.
Det må jeg leve med. Men nu er det nok.
Måske kan jeg ikke klare mere konkurrence.
- Og måske er du konkurrencen. - Jeg er ikke god til gåder.
Den her er nem.
Tusindvis af børn kan falde ned over hele verden, -
- men Superman er i Niagara Falls i dag. Hvorfor ikke Grand Canyon?
Spørg barnets familie.
Og jeg er altid sammen med dig til Superman kommer. Og så er du væk.
- Det er meget belejligt. - Jeg hentede jo hotdogs.
Men da Superman var der, var du ikke derovre.
- Jeg var... - Ingen steder.
- Jeg skulle jo bare... - Du er Superman, ikke?
Vi har talt om dine hallucinationer før.
Kan du ikke se, hvad du gjorde? Hoppede ud fra et højhus.
Kan du ikke se fejltagelsen?
Det var en fejltagelse at sætte mit liv på spil i stedet for dit.
Lois, vær nu ikke skør.
Fald ikke om, for du skal bare rejse dig igen.
Vær nu ikke skør. Lois!
Så er det dig.
Jeg har vel vidst det hele tiden.
Du forstår nok, at du havde dræbt Clark Kent, hvis du tog fejl.
Med løst krudt?
Der fik jeg dig.
En primitiv livsform.
Så I det?
Så I, hvad jeg gjorde?
Jeg har overnaturlige kræfter her.
Det har vi alle sammen, kære.
- Wauw, bor du her? - Nej.
Jeg bor faktisk inde i byen, omtrent tre blokke fra dig.
Det her sted betyder meget for mig.
Jeg ville vise dig det.
Kan du holde varmen?
Jeg burde vel fryse, men det gør jeg ikke.
Godt. Lad mig vise dig omkring.
Jeg ved det ikke...
De ligner nogle fra Los Angeles.
Hej, flippere! Skrid væk fra vejen!
Jeg kan lide kuglen. Den lyser rødt som Kryptons sol.
Men ikke den irriterende larm.
Giv plads!
Hørte jeg rigtigt? Vovede det svin at kommandere med mig?
Duane, tag dig af det.
Hvad fanden tror I, I laver?
Hvad er det for et symbol? Følger du en anden leder?
Følger en leder?
Så for satan da også!
- Okay. - Er det en slags våben?
Hvordan fanden gjorde du det?
Kors i røven!
Det smagte godt.
Jeg tænkte, om vi måske skulle...
...droppe appelsinsaften for en gangs skyld.
- Skål! - Skål!
Er det ikke hårdt at være Clark Kent?
Nej. Jeg...
Jeg kan faktisk lide det. Selvom jeg gør mig selv til grin.
Hvis det ikke var for ham, -
- havde jeg jo aldrig mødt dig.
Men han er jo dig.
- Det er lidt forvirrende. - Ikke for mig.
For første gang i mit liv står alting klart.
Vi er i Østhouston, Idaho, endnu en glemt, midtamerikansk by.
Men i dag er befolkningen, som er blevet beregnet til godt 123, -
- blevet forøget med tre.
Og disse tre bringer ødelæggelse med sig.
Når jeg betragter Østhouston her til morgen -
- ser jeg en by lammet af frygt. - Hvem er det?
- Følg ham. - Hvem er ham den store?
- Fik du det? - Nej.
- Det er fint. - Hvem ser ellers på?
Med denne satellit-forbindelse er næsten alle på. Hele planeten.
Hele planeten Houston?
Jorden. Hele planeten Jorden.
Fortsæt bare.
Mens den utrolige historie fortsætter...
Det må være nok.
Hvis hele planeten ser på, kan vi så ikke vise dem noget mere spændende?
Læg våbnene og overgiv jer!
Det er en ordre.
General Zod tager ikke imod ordrer. Han giver dem.
Han var lige i skudlinien, og der skete ham intet!
Jeg har ikke set lignende siden Superman.
Ja? Ja.
Vi har netop fået at vide, at en helikopterflåde er på vej...
- Mr. Præsident, kan vi ikke... - Der er vist intet at gøre.
De er så stærke, at intet kan stoppe dem.
Hvor er Superman?
Hvorfor gør han ikke noget?
Affyr igen.
Se, de skal bruge maskiner for at flyve!
- Så krænger vi. - Hvor modigt.
Vær sød ved dem, min ven. Blæs dem et kys.
Raketterne er klar. Vi nærmer os målet.
Vi har mistet kontrollen.
Vi styrter! Vi har mistet kontrollen. Vi styrter ned!
Jeg vandt.
Jeg vinder altid.
Er der ingen på denne planet, der tør udfordre mig?
Kom frem. Jeres general ønsker at tale med jer.
Jeg er General Zod, jeres hersker.
Ja, i dag træder en ny orden i kraft.
Jeres jord, jeres ejendele, selv jeres liv vil blive ofret for mig.
Til gengæld for jeres lydighed vil I nyde min beskyttelse.
Med andre ord: I får lov til at leve.
De er altså general?
Og hvem er Deres overordnede?
- Jeg adlyder kun præsidenten. - Og han vil adlyde mig.
Ellers vil alle hans byer ende som denne her!
Det tog tusindvis af timer at skabe, og de ødelagde det på få sekunder.
Tænk, hvad de vil gøre ved verden, hvis vi gør modstand.
Folk på din planet er glade for dig, Kal-El.
Du har tjent dem godt, og de er taknemmelige.
Alligevel er du tilbage for at diskutere med mig.
Jeg har forsøgt at forudse alle dine spørgsmål.
Det her... håbede jeg, du ikke ville stille.
Min tilknytning...
De følelser, jeg har fået for et bestemt menneske, -
- har påvirket mig dybt, Far.
Du kan ikke tjene menneskeheden ved at bruge din tid på et menneske.
De to ting udelukker hinanden.
Og hvis jeg ikke længere ønsker at tjene menneskeheden...
Er det sådan, du gengælder deres taknemmelighed?
Ved at svigte de svage og de forsvarsløse på grund af egoisme?
Egoisme? Efter alt, hvad jeg har gjort for dem?
Vil jeg nogensinde have tjent dem nok?
De kan i det mindste være lykkelige. Det er bare det, jeg beder om.
Din er en højere lykke.
At opfylde din mission, en inspiration du må have følt.
Du må have følt den lykke.
Den følelse kan du ikke benægte.
Nej, det kan jeg ikke.
Lige så lidt som jeg kan benægte den anden, som er stærkere.
Meget stærkere.
Er det ikke muligt, Far?
Skal jeg nægtes den ene ting i livet, jeg ønsker?
Vil du ikke være Kal-El, vil du leve som en af dem, -
- elske en af dem som dem, -
- må du blive en af dem.
Dette krystalkammer gemmer strålerne fra Kryptons røde sol.
Udsættes du for dem, forsvinder dine store kræfter på Jorden.
For altid. Derefter er der ingen vej tilbage.
Du vil føle som et almindeligt menneske.
Og du kan blive såret som et almindeligt menneske.
Tænk, Kal-El.
Jeg beder dig.
Far...
Jeg elsker hende.
Tænk, Kal-El.
Kom så!
Pas på!
Er De den, de kalder Præsident?
Det er mig.
Jeg kan se, De har lært at værdsætte ting, som kan flyve.
Godt.
Rejs Dem for Zod.
Nej, knæl for Zod.
De er ikke Præsidenten.
Ingen, der leder så mange, ville knæle så hurtigt.
Jeg er den mand, de beskytter.
Jeg er Præsidenten.
- Jeg knæler, hvis det kan redde liv. - Det kan det.
Først dit eget.
Hvor er det en sær planet, -
- hvor mændene går med bånd og smykker.
Det, jeg gør nu, gør jeg for hele verdens mennesker.
Men der er en mand her på Jorden, som aldrig vil knæle for Dem.
- Hvem er den tåbe? Hvor er han? - Gid jeg vidste det.
- Gud. - Zod.
Hej... Du er så stille.
Ja, jeg tænkte bare...
Jeg fatter ikke alt det, du har givet afkald på for min skyld.
Laver du sjov? Jeg gjorde det ikke for dig, men for os.
Jeg sagde, der nok skulle være en pølsevogn et eller andet sted.
Okay. Det tager længere tid, når man ikke kan flyve.
Skynd dig.
- Kom nu. - Okay.
Kom nu, jeg giver.
Åh, Gud, det er Vidundermanden.
Tak.
- Er der et toilet? - I hjørnet.
- Vil du sidde ned? - Ja.
Hvad kunne I tænke jer?
Jeg vil gerne have en cheeseburger med det hele og en cola...
Og pomfritter og salat, tak.
- Og til Dem, hr? - Det ser jeg på om lidt.
Godt. Det var en cheeseburger...
- Pariserbøf og en kop kaffe. - Min cola, tak.
Den er på vej.
- Der sidder en der. - Det gør der nu.
Må jeg købe dig noget at spise?
Nej, tak.
Undskyld mig. De sidder vist på min plads.
Din plads er derinde, brilleabe.
De burde vist få nogen til at lære Dem nogle gode manerer, sir.
Nå? Sig til, når han kommer.
- Hør, kan vi ikke bare... - Skat...
Undskyld, har De noget imod at gå udenfor?
Jeg sagde, undskyld, har De noget imod at gå udenfor?
Hør her, din bøf er på vej.
Lad den ligge på grillen, det er en minutbøf.
Efter Dem.
- Clark. - Det er i orden.
Clark!
- Kom du noget til? - Han klarer sig, giv mig den.
Blod. Det er mit blod.
Jeg tror...
Måske burde vi ansætte en bodyguard.
Jeg vil ikke have en bodyguard, men ham, jeg forelskede mig i.
Jeg ved det. Bare han var her.
Clark!
Du er bare ikke klog nok til at blive liggende, hvad?
Du er en bølle!
Rolig nu.
Jeg kan alligevel ikke lide dit kød.
Gud...
Clark? Clark?
Kan du komme op?
- Kom nu. Jeg har dig. - Stille og roligt.
Prøv at sætte dig derop.
- Sæt dig ned. - Jeg har det fint.
Han har det fint. Bare slap af. Jeg henter lidt frisk kaffe.
Jeg tænder for fjernsynet.
Vi afbryder programmet for at sende en hastemeddelelse fra præsidenten.
Dette er jeres præsident.
På vegne af mit land og de andre ledere i verden, -
- som jeg i dag har rådført mig med, -
- overgiver jeg hermed enhver myndighed og kontrol over planeten -
- til general Zod.
Zod.
Alene ved total føjelighed med alle hans anvisninger -
- vil millioner af uskyldige menneskers liv kunne skånes.
Superman, kan du høre mig?
- Superman, hvor... - Hvem er Superman?
Det vil De finde ud af. Og når De gør det...
Kom her, Superman! Hvis du tør!
Jeg udfordrer dig! Kom! Kom og knæl for Zod!
Zod!
- Hvor? Hvornår? - Hvornår? Hvor har du været?
På en øde ø?
- Jeg er nødt til at tage tilbage. - Du kan ikke tage tilbage.
- Der er ingen udvej. - Jeg er nødt til det.
Jeg er nødt til at prøve at gøre noget!
Det er ikke din skyld.
Du vidste ikke, det ville ske.
Det gjorde han. Jeg hørte ham.
Jeg hørte bare ikke efter.
- Du er herre over alt, du ser. - Det var jeg også i går.
Og i forgårs.
Hej med jer.
Lex Luthor.
I kender måske navnet. Jordens skarpeste forbryderhjerne.
Jeg sagde, det var en ubetydelig planet.
Vent lige et øjeblik.
Vent til I lærer mig bedre at kende, vil I ikke nok?
Jeg kan give jer alt, I beder om.
Jeg kan give jer det hele. Ubegrænset frihed til at dræbe og ødelægge.
Samt Lex Luthors skarpe forstand. Lex Luthors viden.
Lex Luthors karrierevejledning. Lex Luthors Skole for bedre...
Alt det har vi i forvejen.
Du kan ikke tilbyde noget, du ikke har.
Deres højvelbårne.
Det jeg tilbyder Dem, er noget, De ikke har.
Jor-Els søn.
- Jor-Els søn? - Var det ikke det, jeg sagde?
- Jor-El, vores tilfangetager? - Nej, baseballspilleren.
Ja, Jor-El, jeres tilfangetager.
- Jor-Els søn på denne planet? - Ja.
Du kender ham måske bedre under hans nom de voyage:
Superman.
Nå, så det er Superman.
Hvordan kender du til Jor-El?
Deres storhed, som jeg før har sagt...
Jeg er den bedste.
Hævn! Vi dræber vores fangevogters søn!
- Hævn! - Hævn! Så kører vi.
- Flyver han? - Hele tiden.
- Har han kræfter som os? - Bestemt.
Men, Deres utrolighed, han er kun en, -
- mens I er tre.
- Fire, hvis han tæller dobbelt. - Vi får ham ned med nakken.
Vent!
I må først finde ham.
Og Lex er den eneste, der ved, hvor han er.
Hvad skal du have for det?
Altså, general...
Verden er stor.
Heldigvis er mine behov små...
Og jeg har altså en svaghed for strande.
Hvad skal du have for det?
Australien.
Hov.
Kom nu! Vær så venlig.
Far?
Hvis du kan høre mig... Jeg fejlede.
Over for dig, over for mig selv, og hele menneskeheden.
Jeg har byttet min fødselsret -
- til et liv i undertrykkelse i en verden styret af fjender.
Der er ingen til at hjælpe dem nu... Verdens mennesker.
Ikke nu, jeg...
Far!
Hør godt efter, min søn, for vi skal aldrig ses igen.
Hvis du hører mig nu, har du benyttet dig af din sidste udvej.
Den krystalkilde, som startede vores kommunikation.
Cirklen er sluttet. Du har begået en frygtelig fejl, Kal-El.
Du gjorde det af egen vilje, selvom jeg talte imod det.
Jeg...
Nu har du din sidste chance for at genoprette dig selv.
Også dette har jeg forudset, min søn.
Se på mig, Kal-El.
En gang før, da du var lille, døde jeg, mens du fik lov at leve.
Og nu, selvom det vil bruge min allersidste energi...
Nej, Far.
Se på mig, Kal-El.
Den Kryptoniske profeti går endelig i opfyldelse.
Sønnen bliver faren og faren bliver sønnen.
Farvel for altid, Kal-El.
Husk mig, min søn.
Min søn.
Far!
- Harold. Kaffe, sort, uden sukker. - Sort, uden sukker... Fint.
Hvem betaler?
Nej, de er tre. Den kugleskøre general, -
- et ordentligt læs hår og en dame, der ligner en model.
De kan flyve og se igennem ting. De kan alt, hvad Superman kan.
- Hvor er han, for resten? - Måske har han ikke hørt det, chef.
Måske tør han bare ikke.
Uden sukker. Og lad være med at sige "chef".
- Han kommer, hvis han kan. - Det gør han nok.
Hvad sker der?
Kunne du mærke det?
Det lyder som et jordskælv.
Hold da op!
- Det er de tre. - Stop!
- De er her! - Åh, nej!
Jeg er bange.
Kom du noget til, chef?
Hej.
I skulle se Det Hvide Hus, totalt smadret.
Lex Luthor.
- Der kan man bare se. - Er det Jor-Els søn?
- Nej, men du er... - Jimmy!
Du lovede mig Jor-Els søn.
Ja, Deres nåde. Men...
Det, jeg gav Dem, er det næstbedste. Snup den lille dame der, -
- så skal han nok dukke op. De har indgået en aftale.
Hun står for hans PR, og han giver hende særrettighederne.
De er bedste venner. Forstår De, hvad jeg mener?
Sikke få krav ham Superman stiller.
- Du er heller ikke for køn, søster. - Vent!
- Undskyld. - Lad hende leve.
Dræb resten. Ham først.
Vent, vent, vent!
Vent.
Husk Det Hvide Hus. Der havde vi det da sjovt.
Du burde få set på det.
Daily Planet DET HVIDE HUS OVERGIVER SIG
General... Har du aldrig hørt om pressefrihed?
- Superman! - Gudskelov.
- Jeg mener, på ham! - Kom til mig, søn af Jor-El!
Knæl for Zod!
Pas på. Er du uskadt?
Søn af Jor-El! Vi var begyndt at tro, du var en kujon!
- Jeg er ikke en kujon. - Nej, du er nok nærmere en tåbe.
Som far, så søn.
Pas på!
Så dø, som du fortjener!
- Kom så, Superman! På ham! - Det her bliver sjovt!
Superman.
- Det er chefens. - Chefen har den.
Slår du en kvinde?
Mit barn!
Hjælp! Mit barn!
Tak.
Denne "super" mand er slet ikke noget værd.
Jeg har opdaget hans svaghed. Han holder af dem.
Han holder faktisk af disse Jord-mennesker.
- Som kæledyr? - Noget i den stil.
Jeg tiltrækker hans opmærksomhed. Med mine flammer.
Hvad skete der?
Af sted!
Superman.
Tak!
Jeg troede ikke, det trak i langdrag.
Nej. Gør det ikke! Menneskene!
Kast den.
- Lad os se at komme væk. - Få dem ud.
- Jeg har hende. - Han er død.
Superman er død.
De har dræbt ham.
- Han er død. - På dem!
Nu skal vi vise dem.
Kom!
Vi kan jo ikke se noget.
Hold fast!
VERDENS UNDERGANG ER NÆR
Du må ikke forlade os!
Så... han er altså en kujon.
- Han er væk. - Kom tilbage, Superman!
Bliv hos os.
Han er løbet. Svindler!
- Superman gjorde ingenting! - Kom, vi smutter.
- Der er de. - Kom væk. Jimmy!
Vores sejr er fuldendt! Jor-Els søn er flygtet.
- Er Superman flygtet? - Det tror jeg ikke på.
Der kan I bare høre. Så er I tre mod en.
- Han flygtede fra os. - Han kommer tilbage.
Så længe han er i live, vil han forsøge.
- Næste gang slår vi ham ihjel. - Næste gang.
Næste gang?
Hvad skal jeg stille op med jer? Jeg gav jer Superman.
Hvad får jeg til gengæld?
"Buk, vig, knæl", den slags virker ikke.
Hvorfor siger du det, når du ved, jeg vil dræbe dig for det?
Dræbe mig? Lex Luthor?
Slukke vor tids mægtigste forbryder-flamme?
- Udrydde den eneste, der har... - Lad mig dræbe ham.
...Supermans adresse?
Hvad vil du have? Jeg kan se grådigheden i dit ansigt.
En lille bonus, Deres ærværdighed. Blot et lille stykke nips.
- Hvad mere? - Cuba.
- Du spilder ikke min tid igen, vel? - Naturligvis ikke, Deres turbulens.
Vis dig, kujon.
Søn af en kujon.
Her er jeg, Zod.
- Slip hende og lad os tale sammen. - Nej, Superman.
Du må ikke lytte til ham.
Hold op.
Vores kræfter er lige store.
Men vi er tre. Vi kan flå dig i småstykker.
Gør det, Deres nåde. Tag et ben og ønsk.
Men du er offer for en anden svaghed. Medfølelse.
Andres død betyder mere for dig end din egen.
Med få undtagelser.
Din far dømte os til en evig død i live. Din skæbne bliver det samme.
Du vil for altid leve som min slave. Ellers kommer andre til at betale.
Uskyldige mennesker, måske millioner. Vi starter med denne Lois.
- Lad være, Superman. - Stop!
Godt, Zod.
Det er forbi.
Tro ikke på ham. De kender ham ikke, som jeg gør.
Jeg kan fornemme Jor-El her.
Lad os ødelægge stedet her. Og så dræbe ham.
Ham.
Ham? Mig?
General, det er Lex Luthor.
Jeg har jo hjulpet Dem. Jeg har forklaret alting.
I kom uden noget. Jeg gav jer Superman.
Stilhed!
Altså...
Fyren er en tåbe.
Du tror, du kender folk, ikke? Der var løfter og gaver.
Det skylder jeg dig. Du har altid fortalt sandheden.
Man vidste altid, hvor man havde dig.
Prøv at få dem over i molekylekammeret.
Det tager deres kræfter fra dem og gør dem til almindelige mennesker.
Hvis du kunne...
- Gå ikke derind, det er en fælde! - Din giftslange!
Det er et molekylekammer. Det gør folk som dig til folk som mig.
- Godt gjort, Lex Luthor. - Tak.
Grib ham.
- Dræb hende. - Nej, Superman!
Godt, lad hende være, Zod.
Du vinder.
General, krystallen aktiverer mekanismen.
Lex Luthor, leder af Australien. Sæt maskinen i gang!
Tillader De?
Og nu... endelig.
Knæl.
Tag min hånd og sværg evigt troskab til Zod.
Han byttede om på dem! Han gjorde det mod dem.
Lyset var herude, mens han var i sikkerhed derinde.
Ved du hvad? Du er virkelig en pestilens!
Er du okay?
Jeg vidste, du ville snyde mig. En som dig kunne ikke lade være.
Hvem, mig? Mener du det?
Jeg var på din side hele tiden. Det var smukt.
Så du, hvordan de gik i vores fælde?
For sent!
Hør.
Jeg har et forslag.
Afbryd mig ikke, før I har hørt det.
Vi er på Nordpolen, ikke?
Lois...
Der er ikke noget at fortryde.
Jeg fik ham, jeg elsker, til at elske mig.
- Ikke? - Bestemt.
Godt. Folk har brug for dig. Det forstår jeg da godt.
Vi kan stadig ses. Hele tiden.
Det kan bare ikke være...
Bare du ikke glemmer.
Du må ikke glemme.
- Så er vi her. - Hjem, kære hjem.
- Vi ses på kontoret i morgen. - Friske og veludhvilede.
- Gode gamle Clark og Lois. - Jep.
Men måske er jeg ikke helt lige så ondskabsfuld fremover.
Du skal ikke være bange. Din hemmelighed er i sikkerhed.
Det ved jeg godt, Lois.
Der flyver han af sted. Ud i det blå.
SUPERMAN REDDER MENNESKEHEDEN FRA TYRANNI
- Nej! - Nej!
- Har mr. White tid? - Ikke nu.
- Han er til møde. - Det siger han jo.
Giv mig tre kopier af den.
Det bliver lavet som indstik. Det sagde de.
Godmorgen. Hej.
Godmorgen, Lois.
- Godmorgen, Lois. - Hej, Clark.
Du plejer at se fjern ud, men du ser ud som om, du er på Nordpolen.
Nordpolen. Nej, det er for mærkeligt.
Kender du det, at du vidste noget, der var så vigtigt, at...
Nej, du gør ikke.
Det føles som om, jeg har fundet min karrieres største historie, -
- men jeg kan ikke huske den.
Når det er dig, må det være noget med Superman.
Noget om at han reddede byen eller universet.
Clark, hør nu her. Jalousi er virkelig uproduktivt.
Du kan også gøre noget.
Kan jeg? Hvad, for eksempel?
Hente pizza.
- Pizza. Nu? - Ja, jeg er sulten.
- Jeg tror ikke, mr. White... - Jeg betaler halvdelen.
Jeg er på vej.
Lois? Den der pizza, ikke?
Jeg skal nok betale den.
Du er virkelig super.
SUPERMAN HOLDER FRIDAG
- Ron? - Ja?
- Giv mig en til omgang af det skidt. - Skidt? Det er min specialitet!
Okay! Og noget mere kaffe, tak.
Hvor sjovt. Jeg har aldrig set skidt spise skidt før.
Undskyld, sir. Jeg tror, De sidder på min yndlingsplads.
Så kæmp for den, brilleabe!
Slap af!
Ro på. Jeg har lige sat bulen i stand. Det kostede en formue.
Gode Gud.
Klar til servering.
Jeg er virkelig ked af rodet, sir.
Jeg har trænet lidt.
Siden denne film blev lavet, er der kommet større bevidsthed omkring -
- dyremishandling i pelsindustrien og risikoen ved rygning.
Jeg billiger ikke brugen af tobak og pels i denne film. Richard Donner.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]